„Valamennyien, akik megjártuk Rómát, belső, titkos szövetségben élünk. Sohasem hallottunk egymásról, s mégis, mint valami különös szekta tagjai, akikben a dolgok új jelentése világosodott meg, eltéphetetlenül összetartozunk.” Amikor a költő, Berczeli A. Károly e sorokat leírta 1943-ban, a Via Giulia 1. alatt működő Collegium Hungaricum néhai lakói, a hivatalos ösztöndíjban részesült művészek – röviden a „rómaiak” – már valóban szektát alkottak.
![A római iskola egyik festménye.](https://cdn.magyarnemzet.hu/2023/03/P2uiGayAMXgqg8rWmQrCrCPZRvgxYZmoXKIjA5GydLg/fit/1200/675/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzA1ODhiMmEzOTkzNjRkNjM5YTUzMTU2YTQ1NjhiNjJj.jpg)
A Római iskola jelentősége
Megváltozott a magyar és az európai művészet klímája, megváltozott a világ, megváltozott minden. Európa sebesülten vonaglott, a klasszikumtól megihletett művészet éppolyan anakronizmusnak hatott, mint két évtizeddel korábban a hagyományokat következetesen elvető avantgárd. Napjainkig nemhogy az „iskola”, de a „szekta” híre is alig jutott el. A főszereplők, a „caposcuolák” meghaltak vagy stílust váltottak, a kismesterek eltűntek vagy megtagadták a múltjukat. A források régi folyóiratokban sárgulnak vagy megsemmisültek, a művek elkallódtak vagy raktárakban porosodnak.
Legújabb kori régésznek – és nem csak művészettörténésznek – kell lenni ahhoz, hogy rekonstruáljuk azt a jelenségcsoportot, amely a harmincas évek Magyarországán az érdeménél nagyobb hivatalos támogatást kapott, és amelyet az utókor a jelentőségénél kevésbé méltányolt. A „Római iskoláról” van szó – írta 1986-ban P. Szűcs Júlia a bevezető fejezetében.
A konferencia programja
A szimpózium a könyv megszületése óta eltelt harminchét év után igyekszik átértékelni a korábbi megközelítést, és megtalálni a Római Magyar Akadémia ösztöndíjasainak helyét kultúrtörténetünkben, művészetünkben.
A kamarakonferencia programjának első szekciójában az olasz–magyar kultúrkapcsolatok átértelmezéséről lesz szó, amelynek szekcióvezetője Ujváry Gábor, a Veritas Történetkutató Intézet intézetvezetője, aki Gerevich Tibor és a római Collegium Hungaricum (Római Magyar Akadémia) címmel tart előadást. Kindl Melinda Adalékok az olasz–magyar szellemi együttműködés történetéhez címmel, Hamerli Petra A Római Magyar Akadémia ösztöndíjasai 1928 és 1943 között címmel tart előadást. A második szekcióban a korszerű és hagyományos látásmódról beszélnek a rómaisok képzőművészetében. Szekcióvezető Csillag Péter, a Molnár C. Pál Műterem–Múzeum igazgatója.
A konferencia szabad vitával és kerekasztal-beszélgetéssel zárul.